Борски управни округ
Борски управни округ | |
---|---|
Држава | |
Регион | Јужна и источна Србија |
Историјске области | Кључ, Неготинска крајина, Пореч, Кучај, Црна Река |
Админ. центар | Бор |
Оснивање | 1992. |
Површина | 3.507[1] km2 |
Становништво | 2022.[2] |
— број ст. | 101.100 |
— густина ст. | 28,83 ст./km2 |
Позивни број | +381 (0)30 +381 (0)19 |
Општине и градови | 4 Град Бор Кладово Мајданпек Неготин |
Број насеља | 90 (6 градских и 84 сеоска) |
Званични веб-сајт |
Борски управни округ се налази у североисточној Србији и постоји под садашњим именом од фебруара 2006. године (пре тога се звао Борски округ по Уредби Владе од 29. јануара 1992).
Седиште округа је Бор, познат по свом историјском и културном наслеђу. Начелник Борског управног округа је Мр Владимир Станковић.
Географски положај
[уреди | уреди извор]Борски округ се налази у источној Србији. Природну границу округа на северу чини Ђердапско језеро, на истоку реке Дунав и Тимок, а на западу Карпатске планине Шомрда, Хомољске планине, Црни врх и Кучај.
Границе округа су следеће:
- На југу - Зајечарски округ
- На југозападу - Поморавски округ
- На западу - Браничевски округ
- На северу и истоку - Мехединци, Румунија
- На југоистоку - Видинска област, Бугарска
Територијална организација
[уреди | уреди извор]Борски управни округ чини један град и три општине:
Грб | Општина/град | Седиште | Површина (km²) | Становништво (2022)[2] | Број насеља |
---|---|---|---|---|---|
Бор | Бор | 856 | 40.845 | 14 | |
Неготин | Неготин | 1.090 | 28.261 | 39 | |
Кладово | Кладово | 629 | 17.435 | 23 | |
Мајданпек | Мајданпек | 932 | 14.559 | 14 | |
Извор: Републички завод за статистику[1] |
Култура
[уреди | уреди извор]У околини Бора налазе се: Дворац кнеза Александра из 1856. године, грађен у духу романтизма и Конак кнеза Милоша (смештен у Брестовачкој Бањи, настао у 19. веку). Бор је познат као средиште највећег рудника бакра у Европи, чија експлоатација је почела 1904. године, али су га, према пронађеним документима, користили још у давним античким временима. На простору Борског управног округа налази се и највећи национални парк у Србији - Национални парк Ђердап, унутар кога се налази веома значајно археолошко налазиште Лепенски Вир. Поред Ђердапа, за светску културну баштину предложене су и Неготинске пивнице. Овај простор источне Србије познат је и по свом римском наслеђу. Недалеко од Кладова налазе се остаци Трајановог моста, који је хиљаду година важио за највећи мост на свету, као и остаци римске тврђаве Диана, док се недалеко од Неготина налазе остаци римске царске палате.
Начелници Борског управног округа
[уреди | уреди извор]Тренутни начелник Борског управног округа је Владимир Станковић који је вршилац те дужности од 2018. године. Претходни начелници Борског управног округа били су:[3]
- Недељко Магдалиновић (1992)
- Цолић Јован (1992-1993)
- Миливоје Илић (1993-2001)
- Зорица Ђерић Стојчић (2001-2007)
- Синиша Пуљецовић (2007-2014)
- Мирослав Кнежевић (2014-2018)
Демографија
[уреди | уреди извор]Демографија[4] | ||
---|---|---|
Година | Становника | |
1948. | 144.049 | |
1953. | 151.973 | |
1961. | 160.096 | |
1971. | 175.848 | |
1981. | 180.463 | |
1991. | 178.718 | |
2002. | 146.551 | |
2011. | 124.992 | |
2022. | 101.100 |
Попис 2011.
[уреди | уреди извор]Према попису из 2011. године Борски округ је имао 124.992 становника од којих су 105.213 (84,18%) били пунолетни, а просечна старост је износила 44,7 година. Било је 61.096 мушкараца (48,88%) и 63.896 жена (51,12%). Укупан број домаћинстава износио је 45.970, а просечан број чланова по домаћинству је био 2,7. Најбројнија етничка група били су Срби (77,8%), а од мањина највише је било Влаха (10,65%) и Рома (1,8%). Процењени број становника за 2019. годину био је 111.152 становника.[1]
Попис 2022.
[уреди | уреди извор]Према последњем попису становништва из 2022. у Борском управном округу живело је 101.100 становника што је за 19,11% мање у односу на попис из 2011. године. Етничку већину чине Срби, а од мањина издвајају се Власи, Роми и Румуни.
Религија
[уреди | уреди извор]Највећи број становника Борског округа је православне вероисповести. Према попису из 2011. 112.084 (89,67%) становника се изјаснило као православци, а од осталих верских група могу се издвојити муслимани (у Бору) и католици.[1]
Вероисповест | Број | % |
Православци | 112.084 | 89,67% |
Муслимани | 1.458 | 1,17% |
Католици | 535 | 0,43% |
Протестанти | 216 | 0,17% |
Остале хришћанске религије [а] | 112 | 0,09% |
Атеисти | 688 | 0,55% |
Агностици | 22 | 0,02% |
Неопредељени | 4.934 | 3,95% |
Непознато | 4.020 | 3,22% |
Борски округ се целом површином налази на територији Епархије тимочке чије је седиште у Зајечару. Од укупно 7 архијерејских намесништва Епархије тимочке, три се налазе на територији Борског округа:[6]
- Архијерејско намесништво борско-поречко (обухвата град Бор и општину Мајданпек)
- Архијерејско намесништво кључко (обухвата општину Кладово)
- Архијерејско намесништво неготинско (обухвата општину Неготин)
Манастири Епархије тимочке на територији Борског округа су Короглаш, Вратна, Манастирица и Буково.[7]
Највећа насеља
[уреди | уреди извор]№ | Град | Популација | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Бор Неготин |
1. | Бор | 28.822 | Кладово Мајданпек | |||||
2. | Неготин | 14.647 | |||||||
3. | Кладово | 8.171 | |||||||
4. | Мајданпек | 6.326 | |||||||
5. | Злот | 2.675 | |||||||
6. | Брестовац | 2.594 | |||||||
7. | Доњи Милановац | 1.984 | |||||||
8. | Рудна Глава | 1.601 | |||||||
9. | Шарбановац | 1.311 | |||||||
10. | Јабуковац | 940 |
Галерија
[уреди | уреди извор]-
Насеља Борског округа
-
Етничка карта (попис 2011)
-
Етничка карта (попис 2002)
Напомене
[уреди | уреди извор]- ^ У групу Остале хришћанске религије сврстана су лица, која су се изјаснила са религиозном припадношћу Јеховини сведоци, оријентални кршћани и други хришћани.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г Општине и региони у Републици Србији Републички завод за статистику, Београд 2020, приступљено 13. јануара 2022.
- ^ а б в г „Национална припадност : подаци по општинама и градовима - Попис становништва, домаћинстава и станова 2022. године” (PDF). Републички завод за статистику Србије. Приступљено 28. 05. 2023.
- ^ Начелници Борског округа Званични сајт Борског управног округа, приступљено 13. јануара 2022.
- ^ „Књига 20”. Упоредни преглед броја становника 1948, 1953, 1961, 1971, 1981, 1991, 2002. и 2011. Подаци по насељима (PDF). stat.gov.rs. Београд: Републички завод за статистику. септембар 2011. ISBN 978-86-6161-109-4.
- ^ Етничка структура након пописа 2011.
- ^ Парохије Епархије тимочке Званични сајт Епархије тимочке, приступљено 14. јануара 2022.
- ^ Манастири Епархије тимочке Званични сајт Епархије тимочке, приступљено 14. јануара 2022.
- ^ „Старост и пол, подаци по насељима - Попис становништва, домаћинстава и станова 2022. године” (PDF). Београд: Републички завод за статистику. 25. 5. 2023. Приступљено 30. 5. 2023.